- Vad fina ni är. - Tack!
- Hej, Clem! - God morgon! Vi ses efter jobbet!
- God jul! - God jul!
- Du är tidig, Clementine. - Det finns studsmattor att laga.
Vi har ett annat problem.
- Problem...? - Titta.
De här bollarna studsar för mycket.
- Jag förstår... - Vi får väl kasta allihopa.
- Dela dem och sätt dem under skor. - Jag förstår inte.
Då studsar de hälften så mycket. Det blir perfekt för basket.
- Smart, Clem. - Tack, Blizzby!
Praktikanter brukar inte uppfinna nya produkter.
Ett problem är bara en snöboll som väntar på ett mål.
Och ryktet sprider sig.
- Det är Tomten! - Clementine!
- Vi ses. - Du gjorde ett bra jobb idag.
- Du går din egen väg, Clementine. - Tack, sir.
Mamma säger: "En snöflinga för varje idé skulle bli en lavin."
Det är därför jag är här.
- Ska vi gå till mitt kontor? - Gärna!
Att resa jorden runt på en kväll är inte lätt.
Ju längre släden är från Nordpolen desto mer kraft behövs.
- Ni får verkligen många bonuspoäng. - Därför byggde vi kraftstationerna.
Utan de magiska platserna skulle min resa vara omöjlig.
Vad säger du om ännu ett specialuppdrag, Clementine?
Jättegärna!
En kvinna i söder står vid ett vägskäl.
Hon har ärvt en station, ett gammalt hotell.
- Vermont. Det ska vara vackert. - Om dess magi saknas på julafton...
Du förstår vad som står på spel.
- Hur mycket vet hon? - Ingenting.
- Hur mycket kan jag berätta? - Hon måste komma till insikt själv.
Det kommer att bli din största utmaning hittills.
Det är en ära, sir.
Och jag ställer upp.
Hennes namn är Mackenzie Warren.
Den är fin, men nej... Den här kan jag sälja.
18 karat.
Den är värd mer nedsmält. Nåt att tänka på.
Den var intressant. Kan du resa dig, Lola?
Tidigt 1500-tal, elisabetansk... Mycket bra skick.
Den är inte till salu, Mackenzie.
Jag förstår att du tvekar. Ursäkta mig, men...
Under 20 år som värderare har jag lärt mig - det är bara saker.
Snart bor ni i Boca Raton och spelar golf.
Den här antika stolen kan samla damm eller betala årsavgiften.
- Du kanske har rätt. - Man måste gå vidare.
Gårdagen är historia, morgondagen ett mysterium och dagen en gåva.
Där hänger ert nya kök i Boca.
God jul!
- God jul, allihopa! - God morgon, Ed.
- God morgon, Mackenzie. - Varsågod.
- Bagel med färskost och svart kaffe. - Du är bäst.
- God jul! - God jul!
Tack!
Jag är tillgänglig dygnet runt. Okej, tack.
Bra jobbat hos Campbells. Du kan övertala folk att sälja allt.
- Snart är du den nya mig. Vatten? - Den är av plast.
- Planer inför jul? - Jag ska förbereda nyårsauktionen.
Jag är avundsjuk. Jag har en massa släktingar.
Tomten har rätt. Man ska besöka folk en gång per år.
- Julfest i konferensrummet? - Och träffa kollegorna? Självklart!
- Ja? - Miss Warren?
Peter Nissman, advokat. Vi talade om er fasters egendom.
Ja, självklart. Välkommen in. Jag heter Mackenzie.
- Inget luktar som en plastgran. - Vill ni ha kaffe?
- Det vore gott. - Grädde och socker?
- Precis flyttat in? - Nej, jag har inte hunnit packa upp.
- Hur länge har du bott här? - Ett år. Jag flyttar ofta.
Sex gånger på åtta år så jag är van vid kartonger.
Du verkar inte ha hittat ett hem.
Jag är bättre på att värdera hem än på att bo i dem.
- Varsågod och sitt. - Tack.
- Varsågod. - Tack.
Varför kommer ni nu? Det är ett år sen min faster dog.
- Det har tagit så lång tid. - Hon var en fri själ.
- Stod ni varandra nära? - Mycket... ett tag.
Som liten besökte jag hennes gästgiveri varje jul.
Jag älskade det stället.
- Min faster Grace mest av allt. - Det var nog ömsesidigt.
Hon gav er en tidig julklapp. Norrskenets Gästgiveri.
- Fick jag ärva gästgiveriet? - Ja.
Varför? Jag hade inte pratat med henne på länge.
Hur som helst valde hon dig. Papperna är mycket tydliga.
Jag kan inte fatta det. Det var snällt, men...
Vad ska jag göra med ett hotell ute i obygden?
- När var du där senast? - I andra klass.
Det har tyvärr förlorat en stjärna eller två sen dess.
Jag får väl sälja det.
- Jag får ringa en mäklare. - Åk dit och titta först.
Att se nåt själv kan öppna ens ögon för en massa möjligheter.
- Ni har gett mig mycket att tänka på. - Tänk inte för länge.
Skatten måste betalas vid årsskiftet.
Uncle Sam har skägg, men han är inte Tomten.
- God jul. - God jul.
- Skynda dig, faster Grace! - Jag kommer!
Inte så fort, Mackenzie!
Inte så fort, Mac! Du missar godiset.
- Titta, prydnaden skiner! - Den är min favorit.
Det är Taylor. Säg ditt ärende på fem sekunder.
Det är Mackenzie. Jag ska resa bort några dagar.
God... jul.
Hallå?
Hej.
- Är du mäklaren? - Nej, tack och lov.
Harris Hanover.
Mackenzie Warren. Min faster ägde...
- Norrskenets Gästgiveri. - Så du känner till det?
- Varenda vrå. - Det är ingen engelsk muffins, Ian.
Jag försökte få Grace att sälja. Det är en pengaslukare.
- Jag är helt oenig. - Det är min pengaslukare nu.
- Du är inte direkt gästgivartypen. - Nej.
Inköpsansvarig på Carlisle's i New York.
Då vet du en fin fastighets värde, både in-och utsidan.
- Kan du ge mig insexnyckeln? - Va...?
- Varsågod. - Tack. Du kan dina verktyg.
W.G. Allen fick patentet 1909. Det såldes dyrt på auktion.
- Vad vet du om geringssågar? - Inte mycket.
Så synd. Jag tänkte precis fria.
Gästgiveriet är en relik, Mackenzie.
Förutom din fasters årliga julfest har det stått tomt.
Men jag har en spekulant som vill köpa det i befintligt skick.
Hon säljer inte i befintligt skick. Om du renoverar får du mer betalt.
Om du säljer nu så är allt klart.
Då river köparen det. Det är ett landmärke.
- Det är utveckling. - Stadens historia.
Lyssna inte på honom. Han är emot att tjäna pengar.
- Jag borde nog titta på det först. - Självklart.
- Ring mig sen. - Det ska jag.
- Det var trevligt att träffa er. - Detsamma.
- Jag är klar. - Lagade du det?
Nej, jag rekommenderar att du river det och köper ett nytt.
- Jag följer dig till bilen. - Den står där.
Vi kan gå sakta.
Jag ber om ursäkt för honom. Han är jobbig, men han är min bror.
- Ian Hanover. - Mackenzie Warren.
- Är det mrs Warren eller miss? - Frågar du om jag är gift?
- Nej, det är bara småprat. - Det är miss.
Vi har ett uppdrag, Randy!
Norrskenets Gästgiveri
Det har inte förändrats alls.
Kanske lite...
Eller mycket...
På livets resa, stanna och titta på snöflingorna.
Hallå? Välkommen till Norrskenets Gästgiveri.
- Låt mig ta den. - Tack.
- Gästgiveriet öppnade 1820... - som ett andra hem.
- Så ni har bott här förut? - För länge sen.
Jösses... Mackenzie!
- Du kanske inte minns mig. Wilson? - Wilson...
Självklart! Förlåt, jag kände inte igen dig.
- Jag ser allt bättre ut för varje år. - Jag håller med.
Grace advokat sa att du skulle komma. Jag är glad att du gjorde det.
- Det är så tyst. - Ja.
Vi har förlorat en del personal.
Semesterfirare föredrar de nya hotellen i staden.
Lokalinvånarna älskar stället, men de har sina egna sängar.
- Är jag den enda gästen, Wilson? - Nej, du är familj.
- Ska jag visa dig runt först? - Ja, gärna.
Grace hade full koll, men de senaste åren halkade vi efter.
Stället är gammalt och har blivit lite slitet.
Hennes samlingar verkar intakta.
Hon samlade på allt från hattar till hammare. Allt hon gillade.
- De här bokstöden är värdefulla. - Kanske det. De är äldre än mig.
Nej, kanske, nej... Kitsch.
- Vacker, men värdelös. - Du brukade läsa vid den lampan.
- Så mycket visste jag. - Bara en lampa.
- Värdet är väl inte alltid en siffra? - I min värld.
Jag minns när rummet var fullt av folk och skratt.
Och musik. Det var som en julsymfoni.
Faster Grace favoritprydnad. Jag minns att den snurrade.
Snurrade...? Det stämmer.
- Mackenzie? - Du är fortfarande kvar, Betty.
- Du ser fantastisk ut. - Tack, raring.
- Du har fortfarande dina jultröjor. - En ny varje dag. Du kan få en.
- Nej, det är för mycket besvär. - Inte alls.
Åh Betty...
- Var är resten av personalen? - Det är bara vi nu.
- Sköter ni hela stället? - Det håller oss unga.
Låt oss visa dig till ditt rum.
Jag har saknat dig, faster Grace.
- Ska vi inte ta hissen? - Nej!
Ingen hiss. Jag fattar.
- God natt, raring. - God natt, Betty och Wilson.
Såja, Randy!
Vilken vacker stad!
Fin landning, Randy. Jag älskar en fyrbent touchdown.
Här har du det varmt och skönt. Jag kommer imorgon. God natt!
- Hallå? - Hej, du måste vara Wilson.
Och du måste vara Clementine. Vi har väntat på dig.
- Nåt bagage? - Bara handbagage.
- Hur var resan? - Bra.
- Lite turbulens över polcirkeln. - Lite varm dryck?
- Toppen! - Följ med mig.
- Har hon checkat in? - Ja.
Tomten? Jag är framme.
- God morgon. - God morgon.
Clementine är min brorsons dotter.
Hennes föräldrar jobbar så hon ska vara här över julen.
Jag tillbringade jularna här som liten.
- Du kommer älska det. - Det gör jag redan.
- Ditt hår blänker. - Tack! Det är äggtoddyschampo.
- Låter kladdigt. - Det är populärt där hemma.
- Och var är det? - Norrut.
- Kanada? - Lite längre norrut.
I närheten av Kanada.
- Vill du ha frukost? - Nej, kaffe räcker.
Det vore sorgligt om stället stänger.
Jag kan väl hitta ett annat jobb. Så gammal är jag inte.
Men det vore inte detsamma.
- Var inte högtalarsystemet sönder? - Jo.
- God morgon. - God morgon, Mac.
- Ingen kallar mig det. Inte längre. - Det var synd. Jag gillar det.
- Vad hände? - Ledningarna är gamla.
- Det här är lite pinsamt. - Vadå?
- Trodde du att jag anlitade dig igår? - Nej.
- Vad gör du här, då? - Jag är här för gästgiveriet.
- Du vet att det är ett dött föremål? - Jag har alltid tagit hand om det.
Din faster och jag var goda vänner. Hon betydde mycket för mig.
- Entreprenören och jag hjälper till. - Entreprenören...?
Hon är utanför och skottar snö.
Du får inte tro att jag inte uppskattar det-
- men det är mycket jobb och jag tänker nog ta din brors erbjudande.
- Sälja det och låta dem riva det? - De kanske bygger nåt bättre.
Ja, kanske lägenheter eller ett köpcenter.
- Pappa! - Mackenzie.
- Min entreprenör Jenny. - Trevligt att träffas, Jenny.
Det är jullov, vilket betyder att pappa får hjälp.
- Det här är hennes favoritställe. - Mitt också när jag var i din ålder.
- Nu då? - Nja...
- Har du barn? - Nej.
- En man? - Nej, ingen man.
Hämta dina grejer, Jenny.
- Ursäkta... Har du ett husdjur? - Nej.
- Krukväxter? - Av plast.
- En bil? - Den är leasad.
Leasad...?
Svårt att binda sig.
Ursäkta förhöret. Min förra entreprenör var... tystare.
- Det gör inget. Hon är härlig. - Hon är en bra unge.
Och envis. Och då menar jag obeveklig.
- Jag har inte svårt att binda mig. - Det var inte jag som sa det.
Jag flyttar ofta i jobbet och... Man måste offra en del saker.
Som förhållanden, hundar, katter och växter.
- Det måste vara svårt. - Jag är van.
- Som ett tack. - För vadå?
Pappa sa att du ska renovera stället så att det blir som förr.
- Han sa att det var magiskt. - Ja, det var det.
Jag tror att Mac tänker sälja och gå vidare, raring.
- Kommer gästgiveriet försvinna? - Det beror på vem som köper det.
Det är svårt att lämna ett ställe man älskar.
- Det finns andra speciella ställen. - Lika speciella som det här?
Vet du vad?
Ta den här så kommer du alltid ihåg det.
Tack, men jag kommer aldrig glömma det här stället.
Hej då.
Harris? Det är Mackenzie Warren.
Vänta med spekulanten. Jag ska renovera stället först.
Betty! Wilson! Jag vill prata med er ett ögonblick.
- Jag ska ta mig an gästgiveriet. - Ska du behålla det?
Nej, men jag ska renovera det så att köparen inte river det.
Jag stannar bara till jul så det måste gå snabbt.
Vet du nån hantverkare förutom Ian Hanover, Wilson?
- Hurså? Han är bäst. - Dessutom stilig. Och pålitlig.
Han har tagit hand om lilla Jenny efter att frun dog.
- När flickan var liten. - Det finns ingen bättre än Ian.
Du har säkert rätt, men han verkar vara för fäst vid stället.
- Är inte det bra? - Inte enligt min erfarenhet.
Om vi ska få nåt gjort måste vi glömma det förflutna.
Jag har googlat hotellen i staden och vi måste verkligen renovera.
Vet du vad vi har som de inte har? Charm.
Vet du vad de har som vi inte har? Gäster.
Först måste vi se vad som måste lagas-
-och bestämma vad vi inte behöver.
Får jag följa dig? Jag funderar på hotellbranschen.
Okej, du får jobbet.
- Vi måste ha en julgran eller två. - Okej, du får ta hand om det.
- Perfekt! Vi är på grön kvist. - Den var bra.
- Gillar du att göra listor? - Olydiga och snälla?
- Snarare problem med gästgiveriet. - Det blir en kort lista.
- Hissen. - Okej.
Jag fattar.
Faster Grace fick det att verka så enkelt.
Julstämning i hjärtat sprider julstämning i luften.
- Hur många blev det? - 64 saker som måste fixas.
Eller 65...
- Du verkar trött. - Trött och överväldigad.
- Vill du ha nåt? - Ja, Ian Hanovers telefonnummer.
Han svarar aldrig i telefon.
- Hur hittar han kunder? - Du får åka hem till honom.
- Besökte du gästgiveriet som barn? - Varenda jul. Min pappa reste mycket.
Vid jul var han som mest upptagen så jag fick bo hos faster Grace.
- Din mamma, då? - Hon fanns inte där.
- Jag är ledsen. - Jag älskade det här.
- Jag var som lyckligast... ett tag. - Vad hände?
Ett år drömde jag att jag besökte en magisk stad.
Jag var säker på att det var på riktigt.
Pappa tyckte att faster Grace var dåligt inflytande. För excentrisk.
Jag antar att det lät tokigt.
- Och du kom aldrig tillbaka? - Nej.
- Varför inte? - Jag växte upp.
- Hej! Kan jag hjälpa er? - Kransen passar på gästgiveriet.
- Gästgiveriet? - Ja.
Då måste du vara Mackenzie.
Din faster pratade ofta om dig. Jag saknar henne.
Ska du ha den stora julfesten? Alla ser fram emot den.
Nej, tyvärr inte. Jag ska sälja gästgiveriet.
Så synd. Det betydde mycket för staden.
- Men... god jul ändå. - God jul.
- Smakprov! Smakprov? - Absolut!
- Bor du i närheten? - Jag är bara på besök.
- Jag går till sågverket. - Okej.
- Häftig mössa. - Ja, din också.
- Kommer den norrifrån? - Ja.
- Snygg. - Verkligen.
Hallå?
Hallå? Hallå?
- Hej. - Hej.
Jag tänkte ringa, men du svarar tydligen inte.
Vem har sagt det? Låt mig gissa. Wilson.
Ja, Wilson. Hon är här. Ja och ja.
De borde öppna en kontaktförmedling.
Det är en fantastisk verkstad.
Det är både hem och kontor.
- Den är vacker. - Tack.
Jag gillar att restaurera gamla grejer och ge dem ett andra liv.
- 1900-tal. Du kan få ett bra pris. - Men jag behöver den?
- Du kan köpa en bättre. - Jag gillar den.
- Du fäster dig verkligen vid saker. - Tack.
- Jag är här... - Du vill renovera gästgiveriet.
- Wilson...? - Nej.
Jag trodde att du skulle ändra dig och behålla det.
- Jag vill bara inte att det rivs. - Om min bror säljer det så rivs det.
- Inte om vi renoverar det. - Jo, om de inte känner nåt för det.
Att övertala folk råkar vara min styrka.
Du har övertalat mig. Jag ställer upp!
Är du tillgänglig?
- Ja, kalendern är tom. - Toppen! Och priset?
- Jag tar gärna mahognyn i källaren. - Och...?
Och lite av Bettys mat.
- Jag tänkte mer på pengar. - Nej, det behövs inte.
- Titta, vem som åt alla gratisprover! - Hej, Mac!
- Hon vill inte bli kallad Mac. - Jag börjar faktiskt vänja mig.
- Det här är Clementine, pappa. - Trevligt att träffas.
Jag är glad att du ändrade dig angående gästgiveriet.
- Du stoppade mina planer. - Ska jag börja imorgon?
- Det blir bra. Ta med entreprenören. - Okej. Ställer du upp?
- Jag är inte billig. - Men det är jag...
- Resten är på väg. - Vadå resten?
- Clementine skrev 20 julgranar. - Va...?
Det är en tvåa och det är en smiley. Förlåt.
Det gör inget. De är fina och luktar bättre än plast.
- Man kan inte ha för många julgranar. - Det är sant.
Stället behöver julstämning.
- Är du redo? - Ja.
- Här finns nissar. - Nissar?
Självklart!
Trasig hiss, golvuret slår inte och ismaskinen är sönder.
- Linoleummattan i tvättstugan är lös. - Jag river ut den.
- Eller spika? - Det är linoleum.
- Inga kritor på Mona Lisa. - Han är för fäst vid stället.
Jag är neutral, men det finns inget gips i Sixtinska kapellet.
- Just det, Wilson. - Vi behöver mycket färg.
Det finns färg i källaren. Jag har målat en del.
- Köket behöver en genomgång. - Det är mitt område.
Vem vill ta lekrummet?
- Jag spikar fast linoleummattan. - Förresten... riv ut den.
- Vad tittar du på? - Polartoppen.
Det är det bästa programmet från Nordpolen.
Här har aldrig varit finare.
Jag kan inte ta äran. Hon är helt otrolig.
- Jag hjälper alltid pappa. - Han är lyckligt lottad.
Men jag tror att han känner sig ensam.
- Jag växte också upp utan mamma. - Vad hände med din?
- Hon försvann när jag var liten. - Varför?
Hon ville väl inte vara mamma, men jag hade pappa och faster Grace.
Och nu har du oss.
Faster Grace älskade att leka.
- Jag också! - Jag med. Vilken sorts lekar?
Min favorit var bandleken.
På julafton la faster Grace ut ett band genom hela hotellet.
- Jag skulle se vart det ledde. - Och vart ledde det?
- Vart leder bandet, faster Grace? - Ta det lugnt annars missar du det.
- Jag minns inte. - Kan vi göra det?
Jag tror inte det. Vi har mycket att göra.
Å andra sidan finns det mycket snö som måste flyttas. Först en dit...
- Jag har fixat sprickorna. - Ja...
Men jag tror att du har missat nåt.
Det här är ett litet trick som jag lärde mig i Färggillet.
Jag gillar din stil, tjejen.
- Så att han håller sig varm. - Han behöver en hatt.
- Jag gillar den! - Okej.
Alla snögubbar behöver en hatt. Den här eller den här?
- Den! - Den blir bra.
Okej... Det fanns inga morötter.
Det blev bra.
Fin snögubbe! Men den hjälper nog inte.
Kanske 50 cent högre pris.
- Vi... - roade oss bara.
Jag vill inte förstöra det roliga, men tiden går.
Han har rätt. Hur tänkte jag? Vi kommer aldrig bli klara.
- Men... vi gör så stora framsteg. - Vi gjorde en snögubbe.
Om han inte kan fixa elen så är det bortkastad tid.
Vi har redan nån som gör det.
Och mer.
Och han smälter inte.
Jag uppskattar vad du och Wilson försöker göra.
Men jag har ingen plats i mitt liv för Ian eller ens en snögubbe.
Du kan göra plats.
Det är svårt nog att förändra det här gästgiveriet.
Nordpolen? Anropar Nordpolen.
Tomten. Det är Clementine.
- Hur går det, Clementine? - Uppdrag Återuppväcka fortskrider.
Jag ska hjälpa henne att hjälpa sig själv, men jag behöver hjälp.
- Har du nån att avvara? - Ledsen, Clem. Alla nissar behövs.
Det bor några längre söderut. De finns i ditt område.
Jag känner nog en kille som känner en kille...
- Jimmy! Hej. - Hej.
- Är du upptagen ikväll? - Bjuder du ut mig?
Inte ut... Till gästgiveriet.
- Så en jobbdejt? - Mer jobb än dejt.
- Jag kommer. - Toppen!
God morgon.
Vi kom för att ta farväl av stället.
- Och för Bettys bullar. - Känn er som hemma.
- Jag har varit här varenda jul. - Jag förstår.
Mitt sista speciella julminne är också härifrån.
- Här får du kaffe. - Tack!
Det var gott. Tack!
- Sätt dig. - Jag kan tyvärr inte.
Hörde du några konstiga ljud i natt?
Konstiga ljud? Nej, jag sov som en stock.
- Säkert tvättbjörnar. - Som hamrande?
Tvättbjörnar med hammare. Sånt händer.
- Ta ett par till Ian också. - Tack, Clem.
- Det luktar bullar. - Lampetterna stod inte på listan.
Jag har äntligen fått igång dem. Jag tycker att de gör rummet.
De är fina.
Med din skicklighet skulle du tjäna mycket i storstan.
Jag försökte, men gillade det inte. Här finns allt jag behöver.
Vad står på tur?
Tack, för att du lagade klockan.
- Jag lagade den inte. - Den går.
- Det var inte jag. - Låt oss fortsätta.
Is formad som snöflingor? Imponerande.
Jag uppskattar ditt förtroende, men nej igen.
Så hur är du med hissar?
Tydligen ganska bra.
Ska du följa med?
- Hur gjorde du det? - Jag gjorde inget.
Låt oss ge dem lite mer tid tillsammans.
Hur illa är det här? Fast i en hiss med en snygg tjej.
- Jag kan inte. - Kan inte vadå?
Inleda nåt. Jag ska åka om några dagar.
Men du är här nu.
Jag har ett tydligt mål och det här är en distraktion.
Det kanske blir nåt mer.
Allt blir enklare om det bara är affärer.
Då blir ingen sårad när det tar slut.
Så du är orolig för slutet innan det ens har börjat?
- Du förstår inte. - Jag skulle vilja.
Det var nog en felberäkning.
Mitt förra förhållande tog slut för att jag flyttade.
- Det är mitt jobb. Jag flyttar. - Du menar att du flyr.
Hela mitt liv är mitt jobb.
Ditt jobb är att sälja det förflutna och det är väl okej.
Men du själv då? Du sa att du aldrig varit lyckligare än här.
Oavsett om det är jag eller inte så kan du inte leva på flykt.
Ögonblicket är nu.
Missa det inte.
Jag är ledsen. Jag kan inte.
Ja, Tomten. Isen har spruckit.
Men oroa dig inte. Jag har en plan.
Är du okej?
Jag har många beslut att fatta.
Jag fattar alltid bäst beslut under en promenad.
Vilken vacker kväll.
Hörde du det?
- Det låter som en häst. - Nån slags häst.
Låt oss titta.
Det är ingen häst. Det är...
- Vad är det som pågår, Clem? - Det vet du redan.
Du har varit här förut.
Lita på mig.
- Är du redo? - Jag tror det.
Kom igen, Randy!
Välkommen tillbaka till Nordpolen, Mackenzie!
- Så det var inte en dröm. - Jag skulle kalla det en utflykt.
- Det var på riktigt. - Var och är.
- Jag har så många frågor. - Fråga bara. Mina öron är öppna.
Verkligen.
Det här är Studsgillet-
- ett av tolv gillen som gör alla julklappar.
- Det är fantastiskt. - Det är hemma.
- Växte du upp här? - Vi växer inte direkt upp här.
Ålder är bara en siffra. De flesta räknar inte.
Det gillar jag. Livet på Nordpolen har sina fördelar.
Även att jobba för Tomten. Carlisle's är inte dumt.
Tomten är världens bästa leksaksdistributör.
- Och en legend. - Jobbar du på PR-avdelningen?
Nej, Tomten behöver ingen PR. Ryktet sprider sig.
Clem... Varför tog du med mig hit?
För länge sen slutade du att tro.
Oroa dig inte. Det kan hända alla.
Julens magi kan betyda allt för ett barn-
-men tiden går och de börjar glömma-
- och plötsligt är det som vilken dag som helst.
Det är ställen som din fasters hotell som håller julen levande.
Det är mer än bara ett gästgiveri. Folk räknar med det.
Det är ett ställe med minnen, tradition och magi.
Men magin har försvunnit.
Din faster höll den levande.
Och hon valde dig att göra den levande igen.
Mig...? Jag vet ingenting om magi.
Den här snön är magi.
Gör ett försök.
Det här är inte jag. Det är det här stället och snön.
När din faster kom till gästgiveriet var hon precis likadan.
Tveksam och lite osäker, men hon lärde sig med tiden.
Lita på mig. Jag har en mycket pålitlig källa.
- Tomten? - Trevligt att ses igen, Mackenzie.
- Kommer du ihåg mig? - Jag övervakade hela din barndom.
Jag har förvarat det här till dig.
"Kära, Mac. Sluta aldrig tro. Jag tror på dig."
"Faster Grace."
Alla gästgivare måste hitta sin egen magi.
Det gjorde Grace och det kan du också göra.
Du kan göra det, Mackenzie.
- Jag kan göra det. - Det är bra.
Det är viktigare än du tror.
Tillbaka till jobbet.
Så många leksaker, så lite tid.
- Vad tänker du på? - Jag får ringa min chef...
och säga att planerna har ändrats.
- God morgon på er! - God morgon!
Det är misstänkt likt en jultröja.
- Gjord av den bästa. - Tack, raring.
Den passar perfekt.
- Har du slagit i huvudet eller nåt? - Nåt.
Jag vet att jag har varit stressad de här dagarna.
- Verkligen? - Nu är det slut med det.
- Jag ska behålla gästgiveriet. - Jösses!
Vi ska restaurera det och ha en stor invigningsfest på julafton.
- Jag gillar den idén. - Jag också.
Det är bara några dagar till jul så vi får sätta igång direkt.
- Eller efter pannkakorna. - Det låter bättre.
- Du kan förlora ett finger. - Fina träd, Betty!
- Det här är roligt. - Fler prydnader.
- Faster Grace var nog en samlare. - Man kan inte ha för många.
Jenny. På tal om prydnader. Jag vill visa dig nåt.
Här är faster Grace favoritprydnad. Den brukade snurra.
Alla minnen kommer tillbaka. Sist var jag i din ålder.
Vad hände med alla jular sen dess?
Jag antar att jag gick vilse.
- Choklad muntrar alltid upp mig. - Tack, Jenny.
Avdelningen för Goda Gärningar. Vi har ännu en.
Nån har gjort många goda gärningar.
Den är jättefin, Jenny.
Du ska få!
Är hon en nisse, Mackenzie?
Du hörde det inte av mig.
Har vi tillräckligt många prydnader?
Du har tillräckligt många julklappar.
Okej, jag har bara två kvar. Jag sätter ett här.
- Jag har inte missat en på 50 år. - Vi hoppas att ni kommer.
- Faster Grace berörde många liv. - Även mitt.
Gästgiveriet är viktigt för staden.
- Och för alla som bor här. - Ingen press.
Vi klarar det.
Jag vet inte om det är julkänslan-
- men den här staden och människorna...
är mycket speciella.
Hör ni. Är ryktet sant?
- Vilket rykte? - Att julfesten blir av.
- Ja, Suzie. Den blir av. - Toppen!
Jag sprider nyheten.
Förresten... Ni är ett fint par.
Nackdelen med en småstad. Nyfikna grannar. Vi måste tillbaka.
Det var utsökt, Betty.
Ni kan sova över. Det har snöat.
- Vad säger du om att sova över? - Ja!
- Vi har plats, eller hur Wilson? - Det stämmer.
"God jul till alla och god natt."
Du är inte som din mamma, Mac. Du skulle bli en mycket bra mamma.
Tack, Jenny.
Nu får du sova.
- God natt. - God natt.
Som jag sa, hon är obeveklig. Men hon har sällan fel.
- God natt. - God natt.
- God jul, Taylor. - Var är du? Du låter annorlunda.
Jag har nyheter.
Jag har större nyheter. Du ska bli chef för Londonkontoret.
- Va...? - Carlisle's kronjuvel.
Du har slitit hårt för det här.
Du måste lämna allt, men det är du bra på.
Det är ett fantastiskt erbjudande, men jag kan inte.
Mycket roligt. Du måste resa innan jul.
Jag måste sluta. Ännu en hemsk julfest.
Vänta...
Kom in!
Hej.
- Jag gjorde en extra till dig. - Tack, Clem.
Har det hänt nåt?
Jag fick ett jobberbjudande som jag slitit hela livet för.
Men...
Jag trodde att du redan hade tagit dig an ditt livs jobb?
Du vet... Han i dräkten.
Det här är nån annan i kostym.
Jag kan klä granar och rensa hyllor, men det skapar inte magi.
Tänk om jag inte klarar det?
Jag skulle göra så många besvikna.
Staden, faster Grace, Betty och Wilson.
Jag skulle göra Tomten besviken.
Men du kommer inte att göra dem besvikna.
Jag hoppas att du har rätt.
- God natt. - God natt.
God morgon!
- Jag vet vad det är. - Nej, det vet du inte.
Det är ett nytt stämjärn.
- Tack. - Såg du när jag köpte det?
Kanske.
- Du har lagat belysningen. - Och musiken.
Åh nej...
Det måste vara en säkring.
- Gå ingenstans. - Nej då.
- Du har fått svar, Taylor. - Jag tror dig inte.
Det är bara julstämningen och gamla minnen.
Hör av dig när julklapparna är öppnade.
Okej, jag skriver upp det. Vänta lite.
Flygnummer 17, gate 43.
Okej, tack.
Det är värre än jag trodde. Hela elskåpet är förstört.
- Hur lång tid tar det att laga? - Minst en vecka om jag hittar delar.
Så vi har en invigningsfest om tre dagar utan elektricitet?
- Ska du resa nånstans? - Nej, det är bara...
Det är ett jobberbjudande i London.
- Och du reser på julafton. - Planet går då.
- Och du sitter på planet. - Nej.
Dags att flytta vidare. Du varnade mig.
Min bror. Perfekt timing.
Säg att du är redo att sälja.
Jag tar elskåpet imorgon.
Harris? Nej...
Nej, du avbryter ingenting.
Direkt från Nordpolen.
Imorgon lastar Tomten sin släde. Bara två dagar kvar!
Hitta rätt julstämning på söndag hos HjortÖron.
Det kommer att bli fullsatt så kom tidigt.
Mackenzie?
Hur kunde jag tro att det skulle gå? Jag har förstört allt med Ian.
Och nu har Norrskenets Gästgiveri inte ens belysning.
Magin som min faster hade har inte jag.
Du kanske inte inser det, men du klarar det mycket bra-
-och du kan inte ge upp nu.
Nästa ägare kanske klarar det bättre.
- Nästa ägare? - Enligt Harris ska han driva det...
och behålla Betty och Wilson. Vad mer kan vi begära?
- Dig. - Jag är ledsen, Clem.
Berätta för alla att invigningsfesten är inställd.
Okej... Som du kan se är det ett bra bud.
- Ian... - Ledsen att jag stör i försäljningen.
- Det gör du inte. - Jag ska bara hämta elskåpet.
Ursäkta mig.
- Jag är ledsen för hur det blev. - Jag också.
- Olika världar, antar jag. - Inte så olika.
En småstadskille och en chef från storstan?
Lycka till, Mackenzie.
- Tvekar du? - Jag har väl fäst mig.
Det går över.
Jag kan inte fatta att jag misslyckades.
Jag skulle hjälpa henne på vägen.
Uppdrag är konstiga.
- Det går inte alltid som tänkt. - Men det var så viktigt...
Jag fick ett specialuppdrag en gång.
Jag var lite äldre än dig och en ny hotellägare behövde hjälp.
Grace?
Efter ett tag glömmer man uppdraget för livet tar över.
Ibland är uppdraget över först när man bestämmer sig för det.
Wilson...
- Jag ska till Nordpolen. - Så ska det låta.
- Hur går det i söder? - Om jag inte kommer på nåt...
måste du kanske ändra hela din rutt.
Hur kan man öppna någons ögon?
Man måste ge dem möjligheten att tänka igenom det själva.
- Och om de inte ändrar sig? - Då får du vara ljuset i mörkret.
Snöjösses!
- Kan jag lysa upp vägen? - Hur ljust du vill.
Tack, Tomten.
- Vad gör du här, Clementine? - Jag måste hjälpa nån till ljuset.
Självklart, raring. Vi har precis vad du behöver.
Det visste jag och förresten... Har du ett band?
Det är tråkigt att du åker.
Jag kommer att sakna er alla.
Dina favoritpepparkakor.
- Tack, Betty. - Du kan använda de här i London.
- De var din fasters. - Så omtänksamt, Wilson.
Det här är en gåva till din nästa julgran.
Jag älskar den, Jenny. Tack!
Så att du inte glömmer det här stället.
Den är vacker.
Men jag kommer aldrig glömma det här stället eller nån av er.
Du har hela tiden jämfört dig med din faster-
- men du borde inte göra det. Två snöflingor är aldrig likadana.
Tack, Clem.
Det här är bara nåt jag hittade i närheten av Kanada.
Det är inte värt mycket, men...
Vet du vad, Clem...? Det är ovärderligt.
Vill du leka en lek?
- Inte så fort, Jenny! - Jag vill se vart bandet leder.
Jösses! Du är för snabb!
- Kakor! - Bra val!
Inte så fort.
Vänta... vänta... Stanna här. Vad ser du?
Ingenting. Bara snöflingor.
Precis! När du springer genom livet, stanna och titta på snöflingorna-
- för alla är inte likadana. Kan du hitta den som skiljer sig?
- Titta! Vill du åka? - Ja.
Häftigt!
Det här är jätteroligt!
- Vi är tillbaka där vi började. - Precis! Lyckan är inte målet.
Lyckan är resan dit.
Ni visste hela tiden vad faster Grace försökte lära mig.
Med lite hjälp från Nordpolen.
Men det betyder att du...
Wilson!
- Du också? - Nej.
Bara en nisse-wannabe.
Vad har jag missat?
Jag har upptäckt vad som funnits framför näsan på mig hela tiden.
- Och vad är det? - Allt.
- Du borde säga adjö oftare. - Det är inget adjö.
Det är ett hej.
Jag trodde att du skulle åka?
- Jag kan inte sälja det, Harris. - Du har skrivit under kontraktet.
Kontrakt kan brytas.
Affären är klar, Mackenzie. Köparen kommer imorgon kväll.
- Men imorgon är julafton? - Han flyger hit.
Han vill lägga vantarna på stället.
- Jag får övertala honom. - Lycka till.
Jag har inte träffat honom, men efter våra telefonsamtal...
- Han är mycket bestämd. - Att övertala folk är min styrka.
Nu måste vi sätta igång med förberedelserna för festen.
- Jag trodde att du ställde in den? - Du kanske tvivlade...
men jag trodde alltid på dig.
Så vi ska ha en fest utan belysning, elektricitet och mat...
- och jag är inte ägaren? - Precis!
Jag gillar din attityd, Clementine.
När gästgiveriet byggdes fanns ingen elektricitet, ingen värmepanna-
-inget kylskåp, ingen hiss...
Så skillnaden är inte stor.
Men folk kom ändå.
Trots att vi inte har en enda gäst... en enda betalande gäst-
- så är Norrskenets Gästgiveri fullbokat av det som betyder mest-
-vänskap och kärlek.
Så jag säger... Glöm listan och den nya ägaren.
Vi har en fest och vårt enda måste är att ha roligt.
Det var länge sen här var så livat.
Vi kan behöva hjälp. Jag har ditt verktygsbälte.
- Hade du ett verktygsbälte? - Vi jobbade ihop.
- Innan du blev mäklare. - Jag lärde honom att sätta gips.
Ett, två, tre!
Vart tog du vägen?
Det är ett tag sen jag var norröver.
Verkligen? Du borde komma på besök.
Det kanske jag gör.
Tack, för att du ringde, Taylor.
Jag är ledsen, men jag kommer inte till London.
- Jag kommer inte tillbaka alls. - Hur mycket äggtoddy har du druckit?
Istället för att bli den nya dig vill jag bli den nya mig.
- Du vet väl vad du tackar nej till? - Men jag får mycket mer.
- Faster Grace hade varit stolt. - Det tror jag också.
- Är det julbelysning? - Strålkastare.
Det ser ut som att vi får gäster.
- Jag tror inte att ljusen räcker. - Oroa dig inte. Jag har nåt bättre.
Men jag behöver din hjälp, Jenny.
- Min hjälp? - Ja.
Följ med mig.
Ta en handfull och kasta så högt du kan.
- Var har du fått det ifrån? - En dag ska jag visa dig.
- Mr Nissman. - Kära du.
Du har gjort underverk med det här stället.
Mr Nisse-Man...?
Mackenzie. Det är han.
Han ska snart landa och han låter inte glad.
Tack.
- Mackenzie Warren. - Har du ångrat dig?
Det är oprofessionellt och vi hade ett avtal...
Har ett avtal.
Snälla... Ibland tar det lite tid att se saker och ting tydligt.
Som att hitta nya vänner-
- och hur fantastiskt det är att tillhöra en familj.
Att träffa nån som får en att skratta och minnas vad som är viktigt.
Jag vet inte varför det tog sån tid, men nu vet jag var jag hör hemma-
-och det är här.
Så du har bestämt dig?
- Det stämmer. - Det var det enda jag ville höra.
Tomten...? Är du köparen?
Läget! Läget! Läget!
Jag förstår inte.
Du skulle göra ett åtagande och det gjorde du.
Du räddade gästgiveriet och du räddade julen.
Jag kunde inte berätta att magin som du återupprättade här-
- ska driva min släde ikväll som den gör över hela världen.
Som den nya gästgivaren på Norrskenets Gästgiveri...
har du min djupaste tacksamhet.
- Tack, Tomten. Kalla mig Mac. - Okej.
Bra jobbat, Clementine. Du är en blivande stjärna.
En blivande stjärna? Det låter bra, Tomten.
Jag har en lång resa och tack vare dig klarar jag den.
Titta bakom er.
När magin är restaurerad blir även hotellet det.
- Hej, Jenny! - Tomten?
Man vet aldrig vem nästa gästgivare blir.
Jag har hört om goda gärningar.
- God jul, Jenny! - God jul!
- Jag visste att du kunde, Mac. - Tack, Clem.
- God jul. - God jul.
Kom, Jenny! Vi har en fest som väntar.
God jul!
Vad pågår här ute?
Om jag berättade skulle du tro att jag var galen.
- Jag kanske gillar galenskap. - Det kanske jag också gör.
Text: Viktor Björkman www.sdimedia.com